O ČTYŘI MĚSÍCE POZDĚJI...
FOTOGRAFIE ELSAPAYETTE / ARGENTINA
TO SE MI LÍBÍ / KOMENTÁŘ #ŽIJU
KONEČNĚ NOVINKY OD GUAPA CHICA!
Vážně myslíš, že by měl být s mámou na záchodě?
A ty, že by po mě radši měl plakat u táty?
Volal jsi tomu z cateringu na svatbu?
TAHLE ČUBKA SPÍ
Jo...
Paní Bensmirová...
Jsem Ben Smiresová!
Naposledy vám říkám, že v kancelářích spát nesmíte.
Já tady ale pracuju, a nic jiného ani nedělám.
Má demo nahrávka.
Určitě.
Na Soundcloud před 3 týdny. Julio Saldenha.
Ne, Saldenha.
Tak.
Má to 12 tisíc přehrání, to jde.
Tak jo. Ano, rozumím.
Tak děkuji. Na shledanou.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
UBOHÝ PLÁN
ŠÍLENÝ PLÁN
SEXY PLÁN
SRDEČNÍ PLÁN
EMILIE.CHATAIGNE75: KONEČNĚ NOVINKY OD GUAPA CHICA!
@ELSAPAYETTE:
Můžeme?
Milou se líbí ta z Argentiny.
- Kurva, to jsou holky. - Co? Do prdele!
- Nahradily tě. - To nejsou ony, ty pako.
- Jsme tu, ne? - Tady je to. Tady.
- Tady? - Jo, tady.
Bezva. Tak jo.
Dobrý.
A kurva.
Necháš ten Instagram?
Klid, skoro ho nepoužívám. Odkládám to.
- Tak mi dej tohle. - Jo.
- Tak jo. - Dobře.
- Nejdu, dokud ti to nedají. - OK.
- Dobře? - Ano.
- Fajn. - To dáš. Jsi nejlepší!
- Jo. - A Elso?
Ano?
- Co? Tady? - Jo.
Ne, je to... Já nevím.
- Co? Ne... - Jo.
Ty jsi děsný, nic tam nemám. Pako.
Koukni do kapsy.
NADACE PIOTRA KAMINSKÉHO
Malá píšťalka. Díky, je úžasná.
Tak hodně štěstí.
Smíš naposledy lhát.
- Tak jo. Dobře? - Ano? Držím palce.
Tak fajn.
Do prdele.
Mám nápady k vašemu inkubačnímu projektu.
Například...
Zaměřila bych ho na firmy žen pocházejících z...
oblastí upřednostňované výuky, dnes se jim říká sítě.
Je také pravda, že po práci na radnici...
jsem potřebovala...
najít znovu skutečný smysl.
Tak nějak...
vnitřní harmonii.
Potřebovala jsem...
Ústup?
Ústup...
Smrt.
Cestování?
Letadlo.
- Obzor. - Obzor...
Obzor, cestování, obzor...
Kruci, ehm...
Ano! Taky jsem strávila čtyři měsíce v Buenos Aires.
Argentina.
Ano.
- Znamení... - Kachna.
Pan Kaminsky to řekl, protože jsem tam nějakou dobu žil.
O Piotra se ale nebojte.
Šetří slovy.
Rozhodl se šetřit Zemi
a omezit svou uhlíkovou stopu tím, že nebude tolik mluvit.
Ano, ano, ano. Jistě.
Žena s větrákem přechází po mostě čistou řeku. Ano.
Po pravé straně. Ano, ano.
Kontakt.
Společně.
Tak co?
Kdo je nejlepší na světě? Elsa!
A kdo zítra nastupuje? Elsa!
Jsi nejlepší, lásko.
- Jsem na tebe hrdý. - Jo!
Já to věděl.
- Dej mi telefon, vyfotím tě. - Jo, tu máš.
- Můžu? - Jo.
Počkej...
Páni!
- Tak jaké to bylo? - Bylo to úžasné.
Můžeš přestat holkám lhát a říct, že jsi zpátky.
Ups!
- Opatrně. - Jo.
Na zdraví a adios, Buenos Aires!
- Jo! Adios! - Adios! Čau!
Jo, adios, Buenos!
Přemýšlela jsem o tom,
a nemusím nutně říkat, že jsem zpátky.
Ale o tom jsme snad už mluvili, ne?
Jo, ale ne se všemi jsem se potkala osobně.
- Nebo ano? Já nevím... - Ale ano.
- Ano. - Jo, to jo.
- Fajn, udělám to. - Do toho.
Páni! Elsa je zpátky. Věřil bys tomu, zlato?
No ne, to je paráda. Od kdy?
Podívej, to je Elsa.
A... ano! Tvůj první like!
V den tvých čtyř měsíců!
Krásný čtvrtý měsíc
Zpívej!
Krásný čtvrtý měsíc, milý Eddy
Krásný čtvrtý měsíc, Eddy
- Táta zase zapomněl tohle. - Krásný čtvrtý měsíc.
- Na. - Ty ekologické jednorázové byly snazší.
Ničit Zemi je vždy snazší.
- Ukaž tu fotku. - Ale.
@ELSAPAYETTE: NOVÁ PRÁCE! #OPĚTPAŘÍŽ
Kdo navštíví tetičku Zazu?
No? Kdopak? Moje miminečko.
Moc opálená není.
- To je nasvícením. - Fakt?
Dala tam filtr.
Myslíš?
Pardon, ale vy jste kdo?
- Náš nový stážista Arthur. - Jo.
Je mu 22, z HEC, 300 euro měsíčně, mega výhodný.
Navíc není ošklivý.
Tohle teď přišlo, vybalím to.
Jdi na to.
Je ti jasné, že utrácíš firemní peníze?
No, jo.
S nájmem meškáme 3 měsíce.
Musíme investovat. Věř trochu šéfce.
Tak jo. Hezké triko.
- Líbí se ti? Je z... - Mizím!
- Makejte, včeličky! - Díky.
Zatím!
Šla jsi za ní beze mě?
- Co? - Co?
- Ne... - Tak kam?
- Tak jdeme? - Jo!
Tak fajn, pojď.
Inkubátor.
Umístění.
Inkubátor... Jestli už jsem pro něj našla místo?
- Ne, ale co aby... - Člun.
- Loď. - Přestaň.
Dobře.
To je nabídka přestavění člunu na nábřeží Seiny.
To je bezvadné.
- Radnice. - Radnice...
Pařížská. Pařížská radnice.
- Mají ten tendr na starosti. - Aha, to je báječné.
Pařížská radnice. A „oni“ jsou...
KONTAKTUJTE NÁS
Maxime Pauillac.
Dokonalé. Naprosto.
Jdu na to.
Čau.
Vážně je ve stejném městě.
Myslíš, že se ozve?
No jasně. Hned po mně.
„Chantal“ má totiž v seznamu hned před „Čurák“.
Ty vole, to je ona.
To je ona.
Co mám dělat?
Co mám kurva dělat?
Já nevím! Pro začátek to třeba zvedni.
Jasně, to bych měl.
Čau, Elso.
Dobrý den.
Tady Elsa Payettová.
Já...
Jo, jasně, jsi Elsa.
Nebyla jsi pryč 100 let.
Trochu jsem na tebe myslel, ale...
Teda... Slyšet tvůj hlas je vážně něco.
- Dostává mě. - No, ano...
To je velmi zajímavé.
Volám proto, že potřebuji malou laskavost.
Samozřejmě.
Takovou malou pracovní laskavost.
Jasně, úplně určitě.
To se...
Volám kvůli tomu vašemu tendru,
protože můj šéf Piotr Kaminsky
by se ho velmi rád zúčastnil...
Zařídím ti cokoli.
A taky...
je nutné, abychom se vídali každou chvíli
a podívali se spolu na ten člun.
Tedy společně a co nejdřív.
Ale... Nejlepší by to bylo dneska.
Teda vlastně jestli... Nemohla bys hned?
Ano, jistě, prosím.
Tak jo, dobře...
Pošlu ti adresu a potkáme se tam.
- Tak jo, miluji tě. Já... - Pošli informace.
- Pusu. - Tak jo.
- Děkuji. - Čau, Elso.
Jaký jsem byl? Dobrý, nebo...?
Nebyl jsem moc...? Nemáš něco na stres?
- Nebereš už něco? - Jo, beru. Dej mi to, prosím.
Potřebuješ se s někým vídat.
- Nejlíp s psychologem. - Jo.
Ty vole, sotva se vrátí, a už má práci.
Je to vítězka, jako já.
Co to kurva dělá?
- Neboj, bude muset na oběd. - Jasně.
Kurva, kurva, kurva.
Té to sluší.
- Nemá větší zadek? - Jo, o něco.
- Čas na malé překvápko. - Jo!
- Co? Jdu za ní. - Zvedni to! Co děláš?
- Ne! - Co? Ale...
Jdu. Milou nebude sedět v koutě.
Jasně, ale asi nás vidět nechce.
Do prdele, napsala za čtyři měsíce čtyři zprávy.
Ani nebyly přímo nám, jen známky života.
Vrátila se bůhví kdy a má bůhví jakou práci.
A ignoruje nás? Jsme nejlepší kámošky, to se nedělá!
- Teda byly jsme nejlepší kámošky. - Jo, já byla.
Musíme ji chápat, potřebuje teď čas.
Jo? A na co?
- Definitivně se na nás vybodnout? - Proč?
Pravda je na konci cesty.
Tohle miluju!
- Za mnou. - Jo.
Jsme v pohodě.
Vážně?
- No jo! - Jo, já vím.
Ahoj.
- Moc ti to sluší. - Díky.
Tobě taky.
- Promiň, neměl jsem čas... - Ne, to je...
O tomhle jsem snil čtyři měsíce.
Tady máš...
kuřecí sendvič, tvůj oblíbený.
Víš, že jsem tu pracovně, viď?
Takže ty...
- Jo. - Jo.
Počkej, ne.
Ne, ne. Jde jen o...
- Můžeme? - Jo.
Maxime?
- Vidí se s Maximem, a s námi ne? - To ne.
Chceme to pro start-upy, externí zaměstnance
a nabízet možnost konání uvítacích večírků pro nováčky,
aby ženy cítily podporu zrovna jako vajíčka v inkubátoru.
- Víš, otevřít to organizacím... - Kde v Buenos jsi byla?
Byla jsem...
Bydlela jsem u Casy del Despacito.
Chceme vytvořit vřelé prostředí pro...
Viděly jste se už s holkami?
Ne.
- Jde o příležitost... - Něco se děje?
Ale vůbec ne. Jen...
Vraťme se k věci. K téhle velké výhře.
Maxi, jak ten tendr můžu vyhrát?
Po tom všem, co jsme snesly, když z ní měl depku...
- Mohl nám o tom aspoň říct, ne? - Jasně.
- Aspoň to není... - Jo.
- Není to... - Jo, chápu.
Víš, koho myslím, toho...
Jo, chápu! Jsi jak zaseknutá deska. Zpátky na Zem!
- Soustřeď se. - Promiň.
Já jsem debil.
Ty už mě vážně nechceš. Nechceš už s námi být.
Potřebuješ mě jen pracovně, ale naše parta je ti jedno.
Promiň.
Myslel jsem, že to dám, ale ne.
- Omlouvám se. - Vydrž! Počkej, počkej, Maxi!
Naopak, moc mi na vás záleží!
Nechoď. Podívej. Vidíš? Jenom...
Pošlu zprávu.
A je to.
Všem kamarádům.
Strávíme spolu večer, bude to bezva.
Jo? A je to.
- Poslalo se to? - Jo, podívej.
Poslala jsem ji celé partě. Ano?
- Je ti líp? - Jo.
Dobře.
Myslíš, že to bude zase dobré?
Určitě.
Až na tvou vagínu, ta po porodu...
To není vtipné. Není.
Dobrý pokus, ale není.
Dobrá rána!
ELSA: VEČER SLAVÍME NÁVRAT. LIŠKA V KURNÍKU!
UKÁŽEME PRAVÉHO JULIA!
- Ještě se uvidíme. - Jak to?
Elsa je zpátky.
Kvůli Else?
Kurva!
- Moc mluvíš. - Nic neslyším.
- Pojď. - To bylo nesportovní.
No tak.
ALIBI
Jo!
VÍTEJ DOMA
Moc ti to sluší!
Páni. Ahoj!
- To je argentinská lama! - To jo!
Stála majlant, ale kdo by to řešil.
- Fajn. - Kdo to přišel!
Hele, kdo je tu!
- Páni. - Jo.
- Je mi podobný! - Jen ho nebuď.
Promiň, promiň. Je nádherný.
Určitě je spíš Ben Smires než...
- Jasně! - Ahoj!
Mám krásného synovce.
- Panáka! Panáka! - Ty dokonce...
Do toho! Můžeme?
Elsa!
- Tohle je Patio del Prata. - Kde to je?
- V Prata. - Jo.
- Prata já znám! - No jo.
Tohle byl krásný dům, La Casa del Rey.
- La Casa del Rey! - Královské sídlo!
Jo, přesně tak.
- Chyběla jsi nám! - Čtyři měsíce bez nás!
- Jak jsi přežila? - Nevím.
Strašně jsi mi chyběla. Šíleně.
Ty fotky vypadají jak od profíka.
- Máš vážně talent! - To jo!
Škoda ale, že na nich nejsi.
To je fakt.
Divná kompozice: části těla, žádná Elsa.
Vždyť je to umění, to nechápeš?
- Jasně. - No jo. Jdu na cigáro.
- To je nádhera! - Jo.
Jak to jde s Mattem?
Dobře. Skončili jsme to, víš?
Ty jsi to nevěděla? Protože...
Neboj, je to mezi námi dobré. Pracujeme spolu.
Ale já jsem šéfka.
- „El patron... El patronas!“ - „El patron...“
- „El patronas!“ - „El patronas!“
- Přestaňte. - Promiň.
- Tak, prosím. - Jo!
Těch jsi asi v Buenos Aires moc neměla.
- Ne, jedla burrita. - To je mexické.
- Tak fajitas! - Ty taky.
- Empanadas! - To je ono!
Na mě!
Panáka!
Panáka, panáka!
Chupito!
Četla jsem článek...
Měla jsi v Buenos Aires chlapa?
- Ne. - Ne?
- Ne. - A co ta děvka?
- Tak mu neříkej. - Proč? Našel si jinou práci?
No, ano.
Teda...
- Ne. Nevím, možná. - Jo, vždyť je to jedno.
No, já...
- Jdu kakat. - Jasně, tak jo.
KDE JSI? NEMUSÍŠ SEM CHODIT, JESTLI NECHCEŠ.
- NECHCEŠ, ABYCH PŘIŠEL? - CHCI.
JE TO PROSTĚ NA TOBĚ.
JÁ PŘIJDU.
- Je to Jeannine Tattoo. - Jeannine Tattoo.
- Takže teď měníme jména?
Julio!
- Jak se máš? - Jak je?
- V pohodě? - Jo, bezva.
- Čau, holky. - Ahoj.
Ahoj, Julio!
- Dobré? - Jo.
- Je fajn, že ses stavil na mé malé party. - To je jasné.
Nemá ale kostým.
- Když nechceš hrát, tak... - Za to ty...
- Paráda. - Díky.
To je... To je bezva.
Máme radost, že jsi tu. Je to...
- To já taky. - Jo.
- Pořád ještě rozvážíš? - Dobrý postřeh. Přesně tak.
A co rozvážíš? Své nádobíčko?
Chupito... Chupito!
- Tak na zdraví! - Co tady sakra dělá?
- Pojď, seženu ti pití. - Kdo ho pozval?
- Dva panáky, prosím. - Rád tě vidím.
- Ten chudák je blbec. - Vypadá spokojeně.
Napij se, kámo!
Není ti vedro?
- Hrozné. - Potíš se.
- Jdu ven. - Jo, jasně.
- Jo, jsi trochu... - Běž se vyvětrat.
- Tak kdy jim to řekneme? - No...
Díky.
Proč jsi přišel v tomhle?
Ukázat jim pravého Julia, ne?
Ano, ale nejsi jen poslíček.
Vždyť jsi... Jsi taky hudebník, ne?
Ten toho nenechá.
Podívej, jak je jí hrozně, chudinka.
Hraje výraz astmatičky.
- To nemůžeme dopustit. - Přesně, teď jsme se usmířily.
Nechci nic uspěchat.
Chci, aby si na tebe zvykli.
Aby ses skamarádil s mými kamarády.
A proto musím být jako oni?
Ne.
Tuhle hru jsem už hrál, a není pro mě, to víš.
Jsme spolu čtyři měsíce a...
Co to děláš?
Měla jsem být pryč, vykládám ti o Buenos.
Jasně.
Slez z toho koně. Jak dlouho to potrvá?
Jen dokud si na tebe nezvyknou.
Ještě čtyři takové party a budou žadonit, ať se k sobě vrátíme.
Podle těch pohledů pochybuju, že si na mě zvyknou.
Upřímně, do toho já nejdu.
Měl bych jít. Tak u mě?
Bože, podívej na toho chudáka.
Byl tak rád, že se vrátila.
- Tak ahoj. - Ty už jdeš?
- To je škoda. - Tak zase... určitě příště.
- Jasně! Jo. - Hrozně rády.
Počkej na mě, kámo, jsem utahaný, půjdu taky.
Tak vezmi Eddyho. Dudlík, spacák a postel.
- Tu máš. - Tak já jdu. Čau.
- Tak jo. Jdeš se mnou, kámo? - Jo, jsem trochu opilý, tak...
Jo, to bude dobrý nápad.
Chupitos!
Chupitos! Chupitos! Chupitos!
Vážně jsem se bála, že to nebude stejné...
- Fakt? - Jo.
- Ale vážně jsi nám chyběla. - Co? Myslela sis, že nebudeš?
No...
Hele, už nikdy nikam nejdeš, konec takových sraček.
Mezi nás se nic nedostane.
Potřebuju...
- Musím domů. - Jo?
- Kde vlastně bydlíš? - No jo.
Vlastně tady.
- Jo. - Bezva.
- Jo, jo.
- Tak zase brzy? - Jasně, slibuju.
- Třeba zítra? - Jo, já... vám zavolám.
- Tak jo. - Tak zítra.
- Dobrou! - Pa zítra!
Pusu!
Tschüss!
- Dívám se, jak jdete! - Tak jo!
- Dobrou noc! - Dobrou noc!
Sladké sny!
- Dobrý? - Jo, a ty?
Jo.
Jo, jo.
Jak šel hraný odchod domů?
Jo, docela dobře.
Já nevím, nebylo to...
s holkami zas tak v pohodě.
Nemyslím, že to...
Nebylo to jako dřív.
Přišly mi trochu...
Přišly mi trochu upjaté.
Já nevím.
Elsa byla divná s tím Julesem, teda Juliem.
Co když ho zase chce?
- To by bylo peklo. - Nemožné.
Nulová šance neexistuje.
Mám super nápad.
Max.
- Maxime Pauillac. - Ta lama? To tedy ne.
Počkej, proč? Na ryby si bereš návnadu.
- Bezva. Max... Povídej mi o tom. - Je skoro milý, jak má depky.
To ty prášky, změkne ti mozek.
A mimochodem i pták.
- Aspoň to není děvka. - Jasně.
- A pořád je s námi. - To je dobré pro partu.
Maxime Pauillac. Perfektní zeť.
Jdeme spát?
No, já nevím.
Nečekáme, než si na mě tví kamarádi zvyknou?
No, já jim to řekla, když jsi odešel.
Co jsi jim řekla?
Řekla jsem jim, že...
jsem zůstala s tebou...
v Paříži.
Že tě miluju.
Že jsi má životní láska.
A...
A byla to fakt síla. Jo.
Ale je to hotové, a už se o tom nebavme.
Stejně už je asi neuvidím, takže...
Dobře?
Záleží jen na tom, že jsi upřímná.
Ano. Tak jdeme?